Lausunto liikenne- ja viestintävaliokunnalle tallennusvelvollisuudesta asiassa
U 42/2004 
1.10.04

Ville Oksanen
Oik. kand, puheenjohtaja
Electronic Frontier Finland - EFFI ry

Electronic Frontier Finland - EFFi ry on perustettu käyttäjien ja kansalaisten oikeuksien puolustamiseen Internetissä. Yhdistys pyrkii vaikuttamaan mm. yksityisyyttä, sananvapautta, tekijänoikeuksia ja tietokoneohjelmien patentointia koskeviin lainsäädäntöhankkeisiin Suomessa ja Euroopassa. Lisätietoja EFFI:n kotisivulta osoitteessa http://www.EFFI.org/.
Tiivistelmä
Nyt käsittelyssä oleva puitepäätös ja sitä koskeva hallituksen kirjelmä ovat sisällöltään hyvin epämääräisiä. Itse asiassa ei ole kuitenkaan mitään epämääräistä – suunniteltu tallennusvelvollisuus olisi todella iso askel oikeusvaltiosta kohti poliisivaltiota. Kaikkiin kansalaisiin kohdistuva seurantajärjestelmä ei voi missään muodossa täyttää ihmisoikeussopimusten edellyttämää valvontatoimenpiteiden suhteellisuutta. Järjestelmä olisi tämän lisäksi tuhoisa Euroopan kilpailukyvylle informaatiotekniikassa sen aiheuttamien hyvin merkittävien kustannusten vuoksi ja kaiken lisäksi viime kädessä tehoton ammattimaista rikollisuutta vastaan. Tallennusvelvollisuudelle on kuitenkin olemassa todellinen vaihtoehto: teletietojen kadottamiskielto. Tämä tulisi olla Suomen tavoite neuvotteluissa.
1.	Puitepäätöksen taustaa

Turvallisuusorganisaatiot ovat vaatineet teletietojen tallennusvelvollisuutta 90-luvun lopusta lähtien. Näiden vaatimusten perusteena on käytetty lähinnä terrorismin vastustamista, mutta varsinaisessa esityksissä tallennusvelvollisuuden kohdetta ei ole yleensä rajattu tiettyihin rikostyyppeihin. Tähänastiset esitykset ovat kuitenkin kaatuneet niin G8:ssa, EU:ssa kuin myös Yhdysvalloissa. 
2.	Puitepäätöksen sisältö

Nyt käsittelyssä olevan puitepäätöksen pohjana on ollut siis jo kertaalleen hylätty v. 2002 Belgian tekemä esitys, johon on kuitenkin vielä tehty tiettyjä esitystä laajentavia muutoksia:

•	Tallennusvelvollisuuden kesto on pidennetty 12-24 kuukaudesta 12-36 kuukauteen, ja mahdollisuus vieläkin pidempään jäsenmaakohtaiseen kestoon on lisätty;
•	Kerättävän tiedon lajit ovat laajentuneet liikennetiedoista liikenne- ja paikkatietoihin;
•	Esityksen ala on muutettu koskemaan kaikkia rikoksia entisten tiettyjen 32 rikoksen sijaan; ja
•	Tallennuksen käyttöalaan on lisätty rikoksien ehkäisy ja havaitseminen tutkimisen ja syyttämisen lisäksi.

Hallituksen kirjelmässä annetaan ymmärtää, että tallennusvelvollisuus koskisi tietoja, joita tallennetaan jo valmiiksi:

“Säilyttämisvelvoite käsittäisi vain jo teleyrityksen hallussa olevat tiedot, jotka luotu laillisessa liiketoimintaintressissä. Tällaisia tietoja kertyy esimerkiksi laskutuksen toteuttamisessa tai vika- ja häiriötilanteiden selvittämisessä.”
Kyseisellä muotoilulla yritetään ilmeisesti antaa kuva, että kyseessä ei olisi kovinkaan merkittävä poikkeama nykytilanteesta esityksen läpimenon helpottamiseksi. Kun em. lausumaa verrataan puitepäätöksessä esitettyyn listaan internetistä tallennettavista tiedoista;

Internet-protokollat mukaan lukien sähköposti, Internet-puhelut (Voice over Internet Protocol), WWW, yleinen tiedostojen siirtokäytäntö tietokoneiden välillä (FTP), verkkojen tiedonsiirtoprotokollat, hypertekstinsiirtoprotokollat, laajakaistapuhelut ja Internet-protokollien numeropaketit – verkko-osoitteiden muunnoksia koskevat tiedot.
voidaan todeta, että ainakin pohjaesityksen pykälätekstin perusteella tallennettavaksi tulisi todellakin myös uusia tietoja, joita ei tallenneta lainkaan tällä hetkellä (Esim. Internet-puhelut Skypen kaltaisissa palveluissa, vertaisverkkojen tiedonsiirto ym.) Tällä hetkellä laskutus on ainoa laillinen peruste, jolla tiedot voidaan tallentaa pidemmäksi aikaan ja se ei sovellu lainkaan Internet-liikenteeseen. Muilta osin operaattoreilla on jopa nimenomainen velvollisuus tuhota tiedot häiriötilanteiden ratkettua ja täten säilytysajat ovat yleensä tunteja tai korkeintaan muutamia päiviä.  

Erityisen räikeänä tämä ristiriita tulee esille 2.4. artiklassa, jossa edellytetään tallennusvelvollisuuden koskevan vasta tulossa olevia viestintäteknologioita. Lienee varsin ilmeistä, mikseivät operaattorit tallenna tältä osin vielä mitään tietoja. Kyseinen vaatimus on myös nimenomaisesti mukana hallituksen neuvottelutavoitteissa heti kappaleen jälkeen, jossa todetaan, että uusia tietoja ei haluta tallentaa.

3.	Miksi tallennusvelvollisuus ei ole järkevä vaihtoehto

Ensinnäkin tärkein kritiikki puitepäätöksen tallennusvelvollisuutta vastaan on nähdäksemme periaatteellinen. Tähän asti länsimaisissa oikeusvaltioissa ja niiden oikeudellisen perustan muodostavissa  ihmisoikeussopimuksissa on lähdetty liikkeelle siitä, että valtio saa kohdistaa kansalaisiin tarkkailutoimenpiteitä ainoastaan perustellun epäilyn pohjalta ja tällöinkin tulee aina turvautua vähiten oikeuksia loukkaavaan menettelyyn. 

Teletunnisteiden tallennusvelvollisuudessa tästä täysin fundamentaalista periaatteesta ollaan luopumassa. Kaiken lisäksi portti-teoria soveltuu nykytilanteeseen valitettavan hyvin, sillä jo nyt tiedetään, että vain operaattoreihin kohdistuva tallennusvelvollisuus ei tule auttamaan todellisuudessa ja tämän vuoksi on odottavissa, että turvallisuusviranomaiset tulisivat vaatimaan velvoitteen laajentamista lähitulevaisuudessa lähtien liikkeelle yhteisötilaajista. Täysin mahdoton ajatus ei liene myöskään, että jatkossa vaadittaisiin esimerkiksi Postia ottamaan tallennusvelvollisuus käyttöön teknologianeutraalisuuden nimissä.

Toiseksi tallennusvelvollisuus olisi hyvin vaarallinen Euroopan taloudelliselle kilpailukyvylle. Vaikka järjestelmän kustannukset eivät välttämättä ylittäisi 3G-skandaalin mittasuhteita, se olisi silti omiaan heikentämään tietoyhteiskunnan kehittymistä Euroopassa. Lisäksi on hyvin todennäköistä, että kuluttajat alkaisivat välttää internetin käyttöä seurannan ja väärinkäytösten pelossa. On myös todennäköistä, että puitepäätös avaisi täysin uudenlaiset markkinat nykyisille veroparatiisivaltioille, jotka kykenisivät tarjoamaan informaatiopalveluita ilman seurantaa.

Puitepäätöksen pohjalta ei olisi mahdollista asettaa erillisiä rajoituksia ulkomaisille tiedonsaantipyynnöille, vaan sääntöjen tulee olla samat kuin mitkä koskevat poliisia tai suojelupoliisia Suomessa. Järjestelmään kerättyjä valtavia tietomassoja voitaisiin siis  potentiaalisesti käyttää esimerkiksi kaupalliseen vakoiluun. Kaiken lisäksi jos Suomi ratifioi Cybercrime-sopimuksen, velvollisuus luovuttaa tietoja laajenee koskemaan kaikkia ko. sopimuksen osapuolia, kuten esimerkiksi Albaniaa tai Romaniaa.

Kolmanneksi tallennusvelvollisuudelle on olemassa todellinen vaihtoehto, joka on teletietojen kadottamiskielto. Tämä malli omaksuttiin niin Cybercrime-sopimuksessa kuin myös Yhdysvalloissa, koska sen katsottiin tarjoavan samat hyödyt kuin mitä tallentamisvelvollisuudella on mutta paljon pienemmillä haittavaikutuksilla. 

Kyseisessä mallissa turvallisuusviranomaisilla on oikeus vaatia teleoperaattoreita säilyttämään kaikki epäilyn henkilön teleliikennetiedot siksi ajaksi, kuin kyseinen henkilö on tutkimuksen kohteena. Edellytyksenä ei välttämättä tarvitsisi olla jo tapahtunut rikos vaan jo epäilys rikollisista aikeista voisi täyttää kriteerin. Näin voitaisiin välttyä siltä tilanteelta, ettei rikoksesta jäisi jälkeä.

4.	Millainen Suomen neuvottelutavoitteen tulisi olla?

EFFI:n näkemyksen mukaan Suomen tulee vastustaa kaikissa olosuhteissa kaikkiin kansalaisiin kohdistuvaa tallennusvelvollisuutta. Terrorismin ja rikollisuuden torjuntaa voidaan tehostaa uhraamatta kansalaisten yksityisyyttä ja oikeutta luottamukselliseen viestintään ottamalla käyttöön teletietojen kadottamiskielto tallentamisvelvollisuuden sijaan. Tämän näkemyksen jakavat myös ne 8284 kansalaista, jotka allekirjoittavat EFFI:n verkkovetoomuksen tallentamisvelvollisuutta vastaan (joka luovutettiin hallintovaliokunnalle 21.9.)

Esitämmekin seuraavaa yksiselitteistä ja ytimekästä muotoilua Suomen neuvottelupositioksi:

Suomi vastustaa teletunnistetietojen yleistä tallennusvelvollisuutta. Sen sijaan Suomi kannattaa mallia, jossa EU:ssa otettaan käyttöön unionin laajuinen järjestelmä, jossa turvallisuusviranomaisilla on oikeus pyytää  tuomioistuimen päätöksen pohjalta  teleoperaattoreita säilyttämään rikoksesta tai sen suunnittelusta epäilyn henkilön teletunnistetiedot tutkimuksen ajaksi. 

EFFI ry:n puolesta,
		Ville Oksanen	 
		Puheenjohtaja